Saaristomerellä on havaittu tänä kesänä hyvin runsaita määriä sinilevää. Sinilevämäärät kertovat Saaristomeren rehevöitymisestä.
Helmi Soininvaara,
Sannimari Lehtilä
Saaristomeren sinilevätilanne on paikoin jo katastrofaalinen. Sitä mieltä on luontokuvaaja Jaakko Ruola.
– En ole tällaista leväkesää aikaisemmin kokenut, Ruola kertoo.
Ruola oli kuutisen vuotta sitten perustamassa Operaatio ainutlaatuinen Saaristomeri -kampanjaa. Siitä saakka hän on uurastanut, jotta päättäjät ja kansalaiset kiinnostuisivat herkän Saaristomeren tilasta.
– Olen itse lapsena kokenut kirkkaat vedet, onkiahvenet ja rakkolevän paukuttelun. Mielellään tarjoaisin lapsenlapsille ja tuleville sukupolville saman nautinnon, minkä itsekin olen kokenut.
Hyvin runsaita sinilevämääriä
Korkeakouluharjoittelija Emilia Pohto hoitaa tänä kesänä Lounais-Suomea koskevaa sinileväseurantaa Varsinais-Suomen Ely-keskuksessa.
Hänen mukaansa Saaristomereltä on saatu viime päivien aikana useita yleisöhavaintoja Järvi-meriwikiin sinilevästä.
– Sinilevää on hyvinkin runsaasti ja monin paikoin sitä on erityisen runsaasti. Levää on sisäsaaristosta ulkosaaristoon saakka.
Ely-keskuksen tämänhetkinen arvio perustuu vakioseurantapisteiltä ja kansalaisilta tulleisiin havaintoihin. Levätilannetta seurataan myös satelliittikuvien avulla.
Sinileväkukintojen määrä riippuu aina myös paikallisista olosuhteista.
– Valtavia pintalauttoja muodostuu harvemmin paikkaan, jossa vesi virtaa enemmän. Jos vesi seisoo, kuten vaikkapa jossain lahdenpoukamassa, niin siihen ne leväkukinnot todennäköisemmin ilmaantuvat, Pohto sanoo.
Levämäärät ovat olleet poikkeukselliset jo kymmenen vuoden ajan
Erikoistutkija ja Itämeren muutos -ryhmän päällikkö Vivi Fleming Suomen ympäristökeskuksesta sanoo, että sinilevät ovat kuluneen viikon aikana mahdollisesti lievästi runsastuneet myös ainakin läntisellä Suomenlahdella. Pilvisyyden vuoksi kattavia satelliittikuvia ei ole saatavilla.
Myös Selkämerellä on ollut näkyvissä muutosta viime päivien aikana. Useamman vuoden seurannassa on havaittu, että Selkämeren leväkukinnot ovat runsastuneet.
– Viimeisen vuosikymmenen aikana Selkämerellä aiemmin satunnaiset sinilevälautat vaikuttavat lisääntyneen jokakesäiseksi ilmiöksi, Fleming sanoo.
Yle kertoi viime viikolla Selkämerellä havaitusta sinileväpyörteestä.
Selkämeren tilannetta selittää monikin asia. Yksi tekijä on, että ravinnetilanne ja erityisesti typen ja fosforin välinen suhde on Selkämerellä muuttunut.
– Fosforin pitoisuus on lisääntynyt Selkämeren pohjan läheisessä vedessä. Pintaan päästessään fosfori ruokkii sinileväkukintoja.
Vivi Fleming muistuttaa, että ikävät sinilevälautat ovat vain yksi merkki siitä, että meressä on tapahtunut muutoksia rehevöitymiseen liittyen.
Sinilevän määrää käytetäänkin meren tilan indikaattorina, joka yhdessä muiden indikaattorien kanssa kertoo tutkijoille rehevöitymisen asteesta.
– Satelliittikuviin perustuva indikaattori kertoo, että viimeisen viiden vuoden aikana sinilevätilanne on heikentynyt kaikilla eteläisen Suomen merialueilla, Itäistä Suomenlahtea lukuun ottamatta.
Fosforipäästöt päätyvät edelleen mereen
Sinilevän voimakas lisääntyminen kertoo meren rehevöitymisestä. Ennen kaikkea maataloudesta syntyy fosforipäästöjä, jotka valuvat mereen.
Hallituksella on Saaristomeri-ohjelma, jonka tavoitteena on vähentää ravinnekuormitusta vesistössä. Sen keinoja ovat muun muassa kipsin levitys pelloille, biokaasulaitosten ravinnekiertotuki ja yritysten vesivastuullisuuden edistäminen.
Jaakko Ruola on tyytyväinen siihen, että Saaristomeri on huomioitu hallitusohjelmassa. Toimenpiteet ja päätökset eivät hänen mukaansa kuitenkaan ole olleet vielä riittäviä.
– Tämä on ainutlaatuinen merialue ja ansaitsee puhtaan tulevaisuuden. Se on poliittisesta tahdosta kiinni.